![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEgeACkX0YXiJTqjm8ey2l_BsKSxymPKKknBvRtzK4tbm4o6D5f0HTDKvLtrMD4LcZzR1vAoHTbCBmJ4eJiWwGbIzqsC0Xq_s7pzQ-q9jBifAtHBuARtR9pe7WTIaMUgYQZWaLgaNzLCJkk/s1600/10923661_917044828306603_7910671316764038396_o.jpg)
Напоследък все повече твърдим, че големият проблем на българския политически и икономически преход е отсъствието на приемственост. На практика щафетата не се подава между упражняващите властта, може би по тази причина някои само я консумират за чужда сметка.
В това отношение и Силистра не прави изключение. Общуването между представителите на медиите и различните структури е все по-редко и по-мъчително. Някои от тях разчитат изключително на пиарската кореспонденция, а други изобщо не са чували за пиар-агенции, автори на новинарски есенции.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEiWk9PCujflTGkeEeBOXcoNTv14kyQiOqNdUkt9Xa55EgZMuTvaJJrNqWiBY80p0yw2w3hudIEksaTks-ksXhH6lvbVibygkpN_qDbtUJSRVfuYI3K83WrBxAMNBYi2-C3ZYdIdB5vD7Ng/s1600/10549620_786407668097387_6600279815719182983_o.jpg)
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjyiqG32234w7_5VLK86LEVJF6BLUAHpPT5c3xfPO0qLiNlJiqOwS4MPr2A7j62UHQXyGA1jMOATgL6my5AEZvC-YV6hWV_KT8kN6r6NIkSwGpQ0FGWUW0u9jPZAq-_GKHvyDmsGZ9lar8/s1600/10827914_786407894764031_4409974457980859920_o.jpg)
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEiTOHYkZk2b4Ido36EoHwvfmRIulR3Rv1ZaFNtfFRD2n4zNb-HaOsPdbA2BhGvtUxs5zhqCIdHYoi96926egyY3MTebgcXDaNHZfqmRfHAvYw43kVxOjmwUSl97Jtq6INrIZ02QKwQa-IA/s1600/10942583_786407951430692_5487085318280399092_n.jpg)
Словото на кмета Найденов бе за загрявка на настроението, а прелюдия към неофициалното общуване – двата делови момента – връчването на поздравления на най-младата журналистическа групировка – „Дръстър медия груп”, навършила една година, и за 55-ата година на журналиста Йордан Георгиев – настоящ пиар в Областна администрация Силистра.
По необичаен начин пиаротделът на Община Силистра провокира „своего и нашего брата”, задавайки въпроси по жребий – от сериозни по-сериозни, при това изискващи автоматичен отговор.
И в своеобразната игра на думи, предизвикана от разнообразните питания, обогатявани от ехото на околната реакция, стана ясно, че в един момент д-р Найденов може да се „окаже” личен лекар на голям световен лидер, а „Стара къща” – офис на нашия държавен глава.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEisOtNhP4xtiidpSWyF4XL0-GWA0oAFJgZYMtJAa_-G0Pp_zGCliPQVjjKsS8yJ8mNG6sPn_YFkXO5dxDgSGBO8VgV71yrggV73QFMS2hi-2Y5mwXtgVUFO_jMtB26WraJ3De4WHTpF1bY/s1600/10842026_917044824973270_6532060452271223300_o.jpg)
Стигнахме и до парите – ако ти се падне куфар с мноооого финикийски знаци – какво ги правиш: за колега с голям журналистически опит решението е в няколко стъпки, включително изграждане на параклис в Силистра; разбира се – и с идеята да остане за почерпка по старокъщенски. И пак в спор за нечии авоари се получи интересна словесна разигравка: „Намираш пари – какво правиш?”. И изненада: „Ако сумата е малка, обаждам се в полицията”..
Не минава и без въпрос с политически заряд, да речем – случва ти се „шанс един на хиляда” да седиш в самолет до лидер на спорна в произхода и поведението си българска парламентарна партия – как се възползваш от ситуацията? Колежка, цепила неведнъж националния ефир, обаче смята, че ще продължи да си лети, без да обръща внимание на горкия човечец, свикнал да се изправя срещу амбразурата едновременно на десетки микрофони и камери.
Е, бива ли без питане и за новините на турски език по телевизията. Друга колежка е непреклонна – не ги „вижда” по националните медии, а по регионалните – еми, неясна работа.
И още щекотливи теми изплуваха от пороя от въпроси – примерно, ако от някого от присъстващите зависи – какво прави с паметника „1 300 години” в София, дето не знаят как да се справят с него. За млад колега няма спор – щом е създаден, трябва да остане, дори и като символ на…всеки може да довърши по свой избор изречението.
Хм, е сега си дойдохме на думата – за или против визите за САЩ: отговорът е изненадващ, защото е нещо от рода на „трябва да имаме, за хубаво или за съжаление”.
И за видеокамерите не бе подмината темата, за да се получи и каламбурът – да ги има и в колите, но да гледат…навън, за да фиксират интересни гледки.
Ха, как да отговориш и на въпрос, вече брадясал, защото се отнася до тютюна в затворени помещения. Колега обаче е железен като Матросов: „Да се намери сред властващите мъж, който да принуди всички да спазят закона”. Всъщност, какъв беше законът, сеща ли се някой?
Любопитна бе реакцията на местен телевизионер, който трябваше да каже как се справя в ситуация, ако попадне в улична шахта, а няма телефон, за да съобщи своевременно за помощ. Колегата се оказва хладнокръвен, но и безпощаден: щял да се огледа за кран, с който да спре водата, за за дойдат от „В и К”, за да оправят аварията. Но и ще се подготви да наеме адвокат, за да осъди успешно общината и да получи обезщетение за моралните вреди и, не дай си боже, за повреда в здравето.
НЛО отдавна не е посещавало Силистра, поне във въображението на нашите съграждани. Намери се обаче въпрос, който да попипа: „Ако видиш подобен обект над крайдунавския град, как постъпваш?” Отговорът бе особено ласкав и лъстив: „Ще извикам местните журналисти, за да го заснемат”.
От провокацията към участниците в празничната среща, проведена по идея на община Силистра, възникнаха няколко впечатления: силистренските общинари и журналисти знаят отговорите на много въпроси и умеят да ги изговарят по разбираем за аудиторията начин.
И само козметична ревизия в правилата на играта може да позволи и на двете страни да се повдигне колкото трябва още невидимото було над информацията в администрацията, за да се задоволи интересът на хората към всичко, което се случва в нея в името на управлението на обикновените ни човешки дела, благодарение на „нашите пари”.
Няма коментари:
Публикуване на коментар